VEIEN TIL GUANTANAMO
Det er onde mennesker.
Og vi ser frem til et nært samarbeid med Blairs regjering.
Foreldrene mine hadde funnet en kone til meg i Pakistan.
Mor sa at jeg skulle reise til Pakistan og bli gift.
Så jeg kjøpte en billett og dro.
Skal jeg hjelpe med noe? Har du alt?
Jeg er klar om ti minutter.
Jeg hadde jo jobb og greier, men hun sa jeg skulle reise.
Ta vare på deg selv. Hils far.
Jeg dro ut til Birmingham flyplass og fløy direkte til Faisalabad.
Så tok jeg en taxi til landsbyen min.
Far var ikke der på det tidspunktet.
Jeg var der i fire dager. Jeg møtte jenta og besluttet å bli gift.
Så jeg ringte til Ruhel.
Hei, Asif. Lenge siden sist.
Han inviterte meg i bryllupet sitt, og jeg tenkte: "Hvorfor ikke?"
Vi er jo venner, og det ville være en fin ferie.
- Kom snart tilbake. - Ja da.
Ha det.
Shafiq, Monir og jeg tok en taxi til flyplassen.
Jeg ville i Asifs bryllup, og jeg hadde ikke vært i Pakistan på 13 år.
Jeg ville besøke slekta.
- Har du pass og visum? - Ja, jeg hat kontroll på alt.
- Tenk at vi skal til Pakistan! - Ja, det er helt vilt.
- Skal vi bytte på vindusplassen? - Klart det.
Monir var en grei kar. Han var bengaler, som jeg.
Han snakket aldri vondt om noen.
Vi landet i Karachi.
Vi ville ikke ofre penger på et hotell.
5. OKTOBER 2001
Så vi dro til en moské.
Det er demonstrasjoner i Karachi.
De er organisert av Pakistans islamske partier og støtter Taliban.
Det er en reaksjon på USAs militære intervensjon i Afghanistan.
Vi var en uke i Karachi, hvor vi var på sightseeing, shoppet og sånt.
Shafiq besøkte slekta, så Monir og jeg var alene et par dager.
De skulle ha kommet til landsbyen, men i stedet dro jeg til Karachi.
11. OKTOBER 2001
BINORI MOSKÉ
Da Shafiq kom tilbake til Karachi, hadde han med fetteren sin Zahid.
- Hvor er du fra i Pakistan? - Jeg er fra Multan.
Ruhel var min beste venn, selv om han var bengaler.
Jeg har kjent Asif siden han ble født.
Jeg har bare sittet på dass.
Det var fredagsbønn, og vi kom forbi moskéen.
Det var mye folk der, og vi gikk med dem inn.
Afghanistan blir bombet!
Afghanistan er kastet ut i store omveltninger!
Alt det som forgår i disse dager, kan bare føre til kaos og terror!
Folk ble revet med og ropte slagord.
Predikanten sa vi skulle hjelpe Afghanistans folk på alle måter.
Vi vurderte å dra til Afghanistan for å se hvordan det var.
Hvis alle er enige, så la oss dra. Det koster bare 250 rupi.
Dels er det selve opplevelsen, dels kan vi hjelpe.
Du kjenner nanbrødet deres, ikke sant? De er kjempestore.
Jeg har sett så store nanbrød.
- Kan jeg snakke urdu til dem? - Jeg tror de snakker pashtu.
Det vet vi jo ikke. Vi får dra og finne det ut.
Ta den puten.
Gi ham maten. Ingen spiser den.
Hvis vi bare skal gjøre slik i Afghanistan, er det greit.
Alle folk i Pakistan sa: "Afghanistan blir ikke angrepet!"
12. OKTOBER 2001
Så vi gikk bare på en buss og dro av gårde.
- Går det bra? - Nei.
I Pakistan har mange menn skjegg.
Det vil alltid finnes gode og dårlige mennesker.
Se på alle de fluene!
Om natten påkjørte bussen en, og alle sammen gikk ut.
Bussjåføren bare stakk av.
Så vi måtte finne en ny sjåfør som kunne kjøre oss til Quetta.
I Quetta skulle vi skifte buss.
Like før grensen, stanset vi ved en moské.
For en stank!
Det var slik jeg ble etterlatt.
Hvor er Shaf?
Stopp! Vi mangler en.
Kan du kjøre meg til grensen?
DEN AFGHANSKE GRENSEN Man kan uhindret passere grensen.
Blant dem som krysser den, er hjelpearbeidere.
Folk har bruk for mat og legebehandling -
- og omverdenens oppmerksomhet.
Vi betalte noen fyrer på motorsykkel 200 rupi -
- for å kjøre oss over grensen.
Vi henter deg i morgen.
Jeg krysset grensen til fots.
Ingen stoppet meg.
Hva pokker har dere vært? Duster! Hvordan kunne dere kjøre uten meg?
Neste gang kan du drite i bilen.
Vi tenkte ikke nærmere over at vi hadde krysset grensen.
Man følte ikke at man kom inn i et annet land.
Men da man først var der, var situasjonen en annen.
Så du det?
Da vi kom til Kandahar, begynte bombene å falle.
Jøss!
Se der!
Det er skrekkinnjagende.
Den slags ser man bare på film.
- Dra til helvete! - Jeg prøver å sove!
Jeg har det helt jævlig.
- Se på de digre nanbrødene! - La oss kjøpe to.
Kandahar i det sørlige Afghanistan. Talibans høyborg.
Disse bildene fra al-Jazeera viser at støtten til Taliban er stor -
- på tross av USAs bombeangrep,
Vi ble en dag i Kandahar, og så dro vi til Kabul.
Reisen til Kabul var forferdelig.
Bare sov. Når du våkner, er vi fremme.
- Kan vi stoppe? Han er syk. - Nei, vi stopper ikke.
- Hvor langt er det til Kabul? - 10-12 timer til.
- Er du ok? - Ikke vær så bekymret.
Det er ikke noe galt med deg.
- Si han skal holde kjeft. - Ta deg sammen.
- Er han varm? - Si han skal holde kjeft.
16. OKTOBER 2001
USAs bombeangrep fortsetter døgnet rundt -
- mot Talibans stillinger nord for Kabul.
Vi ble i Kabul i to en halv uke.
La oss komme oss vekk, før vi blir overfalt.
Spis!
- Det stinker! - Det er bare krydderier.
Har vi nok, tro?
Han ble så syk i Afghanistan at jeg trodde han ville dø.
- Hvordan har du det? - Jeg fryser.
Sett deg opp.
- Det brødet er helt jævlig. - Det er bedre enn ingenting.
Tenk på pizza med innbakt ost i deigen!
Jeg tror du har spist for mye nanbrød.
Hva er i veien?
Bare spis.
Øyenvitner beskriver de seneste bombardementer som de voldsomste.
Igjen er det Kabul det går verst ut over.
Angrepene er bølget inn over byen. Det er en stor brann nær flyplassen.
Vi var ganske sure over at vi ikke kunne gjøre noe.
Det var ikke derfor vi hadde kommet.
Snakker du urdu? Er Shere Khan her?
Vi vil tilbake til Pakistan.
- Hvorfor det? - Vi gjør jo ikke noe her.
Vi har ikke noe å ta oss til.
Kan du hjelpe oss med transporten?
Jeg kan skaffe en bil.
- Hva sier han? - Han kan få oss kjørt til Pakistan.
For første gang landet bombene i Kabuls sentrum.
Dette skal være et boligområde.
Ingen ble drept her, men ifølge Taliban omkom 15 mennesker -
- da en rakett traff en moské i Jalalabad.
Går den til Pakistan?
La oss komme av gårde.
Vi bare satte oss inn og gikk ut fra at vi ble kjørt i riktig retning.
Vi kjøper drikkevarer til dem. Sist ignorerte de oss.
Vi havnet i et hus ute i ødemarken.
KUNDUZ-PROVINSEN
Da tenkte vi: "Hvor pokker er vi? Hva skjer?"
Det kom en fyr og så til oss hver dag. Så en dag tok han oss med til Kunduz.
Forente fronts soldater var i høyt humør i dag.
Det ble sagt at Kunduz snart falt, og de ville kjøre først inn.
Overalt var det utlendinger bevæpnet med Kalashnikov-gevær.
Bombene falt ikke i selve byen, men i utkanten.
Vi var fanget i Kunduz.
- Hva sier han, Zahid? - Han forteller om krigen.
For to år siden fikk han fingrene skåret av i Dostums fengsel.
Broren hans ble drept. Han ble revet tvers over av to tanks.
- Hvem er Dostum? - Det er han som bomber oss.
Jeg trodde mine dager var talte.
Ifølge Nordalliansen -
- er dette det siste slaget om Talibans siste bastion i nord.
Vi hørte at de hadde brutt frontlinjen -
- og nå sto i Kunduz. Det skapte vill panikk.
Alle bare løp mot lastebilene.
Fort! Opp i lastebilene!
Vi kunne ikke finne Monir.
Vent, Shaf. Vi må finne Monir!
Har du sett Monir?
Dere må kjøre nå!
Monir?
Han er ikke her.
Bare la oss komme oss på!
Monir! Er han på den der?
Vi kom med en av lastebilene, og folk sa at vi ville finne ham.
Men det gjorde vi ikke.
Det var siste gang jeg så Monir.
Vi kjørte en times tid til utkanten av Kunduz.
Der ble vi satt av, for de skulle tilbake og hente resten.
Vi lovet hverandre at vi alltid ville holde sammen.
Og plutselig begynte bombene å falle.
Ruhel?
Opp med deg!
Løp!
Hele natten gikk vi i en stor sirkel og kom tilbake hvor vi startet.
Salaam.
Salaam alaikum.
Shaf! Jeg går denne veien.
Shafiq og Asif var oppe på den lastebilen.
Hadde vi kommet med en annen lastebil, ville vi kanskje ha vært døde.
Folk skrek, og alle jeg så -
- hadde mistet kroppsdeler, eller så hang innvollene ut av magen på dem.
Det er hardt når noen lider og man ikke kan gjøre noe for dem.
- Hva er skjedd? - Det var en bombe.
- Er du såret? - Hvor er Shafiq?
- Der borte. - Fins det noe vann?
Han var smurt inn i blod.
I skjegget, ansiktet, overalt. Man kunne lukte stanken av blod.
Ruhel og de andre var med på lastebilen, og jeg bare hoppet på.
Talibankrigerne krysset frontlinjen i en lang strøm av kjøretøyer.
Det er den største gruppen talibaner som har overgitt seg på en gang.
Forente front vet at hele verden holder øye med -
- hvordan de behandler de afghanske fangene, og spesielt dem utefra.
Vi overga oss i håpet at de som våre muslimske brødre -
- ikke ville behandle oss dårlig. Og det har de lovet oss også.
Vi ble ikke kjørt så langt, kanskje fem-seks kilometer.
Sett dere!
Ingen snakk!
Jeg trodde han ville drepe meg.
Hva er det?
Han er pakistaner!
På det tidspunktet trodde jeg at de ville åpne ild mot oss alle.
Og i det fjerne var de i ferd med å grave massegraver, som de kastet lik i.
Man kunne se at det var sårede -
- som fortsatt var i live, som også ble kastet i.
Hendene var bundet så stramt på ryggen at det stoppet blodsirkulasjonen.
Vi skulle sette oss ned i en stor grøft.
Vi var omgitt av bevæpnede menn, og alle trodde vi skulle skytes.
Shaf og jeg kom på samme lastebil. Men det var ikke plass til Asif.
Turen til Mazar-e-Sharif må ha tatt mellom én og halvannen dag.
Shaf og jeg var heldige. Vi kom inn i containeren med lerret over.
Den var stappfull.
Etter fem minutter begynte det å bli veldig fuktig.
Vi fikk problemer med å puste.
Folk skrek, banket på veggene eller ba.
Jeg reiste meg og begynte å skrike. Sidemannen min dro meg ned.
Og nede ved gulvet var det lettere å puste.
Og plutselig ble jeg slått bevistløs.
Noen timer senere hørte vi skyting.
Det fortsatte mellom en halv og en hel time.
Så ble det plutselig stille.
Da jeg våknet, var containeren opplyst.
Og så oppdaget jeg at det lå et lik under meg.
Han var våt og veldig kald.
Jeg rev i stykker noe tøy -
- og tørket av vannet, vridde det ut og drakk det.
Sjekk dem!
Reis dere!
De kastet likene i en bunke og gikk igjennom lommene deres.
Jeg ante ikke hva som skjedde. Jeg var som en zombie.
Asif!
Det kom en stank av død fra ham.
Er du uskadd?
- Er Asif uskadd? - Han har et skuddsår.
Sheberghan fengsel i det nordlige Afghanistan.
Hundrevis av afghanere og utlendinger er stappet sammen.
Disse Taliban-krigerne anses for ytterst farlige -
- etter opprøret i fengselet i Kala Jangi, -
- hvor flere hundre Taliban-krigere overmannet vaktene.
Vi fikk hverken vått eller tørt i flere dager.
Her kommer brød!
Jeg fikk noe!
Gi noe til Asif.
Om natten måtte vi bytte på å ligge ned.
Da Røde Kors kom, begynte det å bli bedre.
- Hvor er du fra? - Pakistan.
Alle sa: "Ikke si at dere er briter."
- Hva heter du? - Ramesh.
- Hvor er du fra? - Jeg er fra Pakistan.
Jeg også!
Kan jeg få en?
- Journalisten må høre historien min. - Selg den til ham.
Hold dere til at vi er fra Pakistan. Da kommer vi raskere hjem.
Hvem snakker engelsk?
- Hvem snakker engelsk? - Hva?
- Engelsk? - Han trenger en som snakker engelsk.
- Jeg snakker engelsk. - Kom igjen!
- Gå du? Vær forsiktig. - Nå skal jeg ut!
Hva heter du?
- Ruhel Ahmed. - Alder?
- 20. - Hvor er du fra?
- Fra Tipton. - Hvor ligger det?
- I Birmingham. - Er du fra England?
- Ja, Tipton i England. - Er du fra England? Din drittsekk!
- Hva gjør du her? Svar! - Vi har reist hit.
- Hvem er "vi"? - Jeg og to kamerater.
Hva heter de?
- Svar! - Shafiq Rasul og Asif lqbal.
Bra, takk. Nå er dere i amerikansk varetekt.
Før ham bort og ransak ham.
- Hent Shafiq Rasul og Asif lqbal. - Hvorfor skal jeg ransakes?
Vi leter primært etter internerte vi kan innhente etterretninger fra.
- Shafiq Rasul! - Hvor?
Ut med deg!
Når man bor i Storbritannia, tenker man at amerikanere er ok.
- Navn? - Asif lqbal.
Jeg tenkte at nå ville at ordne seg. Men der tok jeg feil.
- Hvor er du fra? - Pakistan.
Ikke lyv, Shafiq. Hvor er du fra?
- Fra Pakistan, Karachi. - Ikke lyv, for faen!
En gang til: Hvor er du fra?
Jeg bor i England, men jeg kom hit fra Pakistan.
Sett deg opp!
- Rett ut beina! - Hva pokker skjer?
Jeg trodde de ville henge oss.
KANDAHAR FLYBASE AFGHANISTAN
Opp! Ut med dere!
- Du, du, du ... - Bøy hodet!
Inn på rekke!
Ned med hodet!
Da jeg ble ransaket, ble jeg sparket.
Ned med hodet!
Du, du, du! Opp!
- Flytt dem dit! - Kom igjen! Få opp farta!
Opp!
Kom igjen!
Opp!
Kom deg opp! Gå!
Kom igjen! Sett deg ned! Jeg brekker armen din, for faen!
Ned for enden av plassen. Nå!
Nå kan dere reise dere.
Her er klærne dine.
Kom igjen! Ikke rør deg!
Se på meg! Ser du dem?
Rører du deg, skyter de huet av deg!
Kandahar flybase er nå et fengsel -
- for noen av al-Qaidas farligste krigere.
Vi er nå i gang med å frasortere de virkelig fæle.
Så vi er klare. Marinekorpset er forberedt på alt.
Få de fangene på beina!
Vi fikk hverken snakke eller gå. Vi fikk ikke se på soldatene.
Reis deg opp! Kom hit!
Vis meg hendene dine!
Fange nummer 78!
Tilbake med dere! Helt tilbake.
- Snu deg rundt! - Snu ansiktet vekk fra oss!
Nå!
Opp med ham!
- Få ham ned på knærne. - Ned på knærne. Sånn.
- Rett ham opp. - Ja vel.
Fjern hetten fra hodet.
Takk ... Kan du se meg? Kan du se ham?
Rører du deg, skyter han deg.
- Hva heter du? - Shafiq Rasul.
- Og når er du født? - 15. april 1977.
- Hvem dro du til Pakistan med? - Noen venner. Den ene skulle gifte seg.
De er her også. Bortsett fra en, som forsvant i Kunduz.
Han hadde kommet med en tidligere konvoi.
- En av dem som ble bombet. - Er han død?
- Jeg tror det. - Hva heter han?
Monir.
Tilbake, alle sammen!
Tre, to, en. Bli der!
Tilbake på plass!
Det var varmt om dagen og iskaldt om natten.
- Vil du ha en? - Ikke du. Tilbake!
- Her! - Tilbake!
Du, du, du ...
Tilbake! Tilbake!
En gang i timen ble vi vekket og stilt opp til opptelling.
Opptelling! Alle opp!
Vis armbåndet deres.
72, 10, 79, 60 ...
... 21, 147, 207 ...
... 28, 15, 91.
Kom igjen! Av gårde!
Faen heller ...
Rører du deg, skyter jeg deg. Er det forstått?
- Ja da ... - Vil du ha noe av dette?
- Ja takk. - For du kan få så mye du vil.
Mer enn du kan spise. Hvis du forteller oss hva de andre sier.
Hva vil dere vite?
- Som utgangspunkt hva som helst. - Jeg snakker jo ikke språket.
- Hva snakker du? - Bengali.
- Og de? - Urdu, arabisk ... Jeg vet ikke.
Jeg tror du ljuger!
Hvor lenge har du vært sammen med dem? Forstår du ikke et ord?
Gjør du, kanskje?
Tilbake! Opp å stå!
Ned på knærne! Ned!
Ned med hodet!
Faen ta dere!
Hvis man så på vaktene, -
- pekte de på ens øyne og sa: "Se ned!"
Hvis man så på dem, ble man straffet.
Du! Sett deg!
- Du er fra al-Qaida. - Nei.
Plukk opp den drittsekken. Se på meg.
- Du er fra al-Qaida. - Nei.
- Du er fra al-Qaida. - Nei, jeg er ikke det.
Hør her, din drittsekk ...
Vi kan stoppe når du vil, men vi kan fortsette hele natten også.
Vi kan fortsette hele natten og hele dagen i morgen.
Du er fra al-Qaida. Vi tok deg med talibanene.
Du ble tatt av Nordalliansen. Fortell meg hvor Bin Laden er.
Se på meg. Hvor er Bin Laden?
- Jeg aner ikke. - Plukk ham opp.
Jeg ble slått i gulvet hele tiden, og ansiktet mitt var helt svulmet opp.
7, 8, 9, 10, 11, 12 ...
... 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20.
De folkene som allerede var der, hadde koraner.
Ransakning! Fort! Opp med dere!
Opp!
Se under de klærne der borte.
De tok koranene og kastet dem der vi tisset.
Få opp farta. Vi skal ned under halvannet minutt. Kom igjen.
Ta en stol til ham.
La ham få hendene på magen.
Vær så god.
Asif, er du overrasket over å høre en britisk stemme?
- Ja. - Vi er begge langt hjemmefra.
Men jeg kan forklare hva jeg gjør her.
Det har du litt vanskeligere med. Skal vi begynne fra begynnelsen?
Alt i orden?
Jeg har din og Asifs straffeattest. Her er dokumentene fra Interpol.
- Hva så? - Så jeg ikke kødder med deg.
Og du skal ikke kødde med meg heller.
Skal vi se? "Bedrageri, omgang med tyvegods, voldelige opptøyer."
Vi ble ikke siktet.
- Men det stemmer? - Ja.
Hva gjorde du i Finsbury Park moské?
Jeg aner ikke hva du snakker om. Jeg har ikke vært der.
Hvordan ble du medlem av al-Muhadschirun?
Hvem?
Opp med deg!
Sett ham på stolen.
16 timer etter du forlot England, var det en razzia i ditt hjem.
- Det er løgn. - Nei, det er ikke løgn. Det er sant.
Er det løgn at du har besøkt hovedmoskéen i Birmingham?
Nei, der har jeg vært.
Og har du ikke deltatt i en demonstrasjon i London?
Det har jeg vanskelig for å tro. Vet du hva som skjer hjemme?
Jeg skal vise deg noe.
Se her. Det er kopier av dokumenter fra Innenriksdepartementet.
Se. Interpol. Innenriksdepartementet.
Det er en ny lov, som regjeringen nettopp har utferdiget.
Den gjør det mulig å deportere familier -
- med forbindelse til terrorceller eller terrororganisasjoner.
Forstår du hva det betyr for deg og din familie?
Søsteren din leser på Exeter universitet, ikke sant?
Kan hun fortsette studiene i Pakistan, tro?
Skjønner du hvor alvorlig det er?
78!
78, få opp farta!
Opp!
Kom igjen! Hendene på hodet!
Ikke rør deg! Kom igjen!
Ned på knærne! Legg deg. Spre beina!
Du er ikke ute å spasere. Løp, din kameljockey!
Løp, ditt jævla svin!
Ta av hetten.
Kom igjen! Er du redd?
Ta av hetten.
Stå stille.
Fortsett.
Få opp farta, drittsekk!
13. JANUAR 2002
I dag ankom flere fanger fra al-Qaida og Taliban til Guantánamo på Cuba.
Tross internasjonal kritikk hevder USA -
- at forholdene i Camp X-Ray er humane.
De får en ordentlig behandling. Den er human og korrekt -
- og i overensstemmelse med Genève-konvensjonen, stort sett.
Husk på at folkene i Guantánamo er mordere.
De deler ikke våre verdier.
Ned på knærne med ham med ansiktet denne veien.
Tredje stolpe. Ikke la ham se noe.
Dere tilhører nå USAs Marinekorps.
Dette er deres bestemmelsessted.
Ned!
- Ned med hodet! - Kryss beina.
Vi satt på kne slik veldig lenge.
Det var brennhett. Solen stekte ned i hodet på en.
Ned!
Ned med hodet!
Så mye får han ikke reise seg.
Sanitet!
Få ham bort.
Kom igjen.
Hold kjeft!
Øynene mine svir!
Hva sier du, din soper?
Er du den jævla briten? Jævla forræder!
Kom deg opp på knærne, for helvete!
- Kan jeg ta dem av? - Hold kjeft!
Kom igjen!
Gå vekk fra gjerdet! Gå vekk fra muren!
Gå vekk fra gjerdet!
Der er pissebøtta, der er drikkevannet. Ligg unna gjerdet!
Hold kjeft!
Hold kjeft, for faen!
I halvannen måned kom vi aldri ut av cellene.
- Hva faen driver du med? - Jeg vil bare skjerme for solen.
Ta det ned! Sett deg ned og hold munn!
Du snakker engelsk. Du burde kjenne reglene etter hvert.
Vi fikk ikke lov til å be. Vi fikk ikke stå opp i cellen.
I de første to ukene fikk vi ikke engang snakke til sidemannen.
- Er du ok? - Hold kjeft! Ingen snakk.
Har du sett "Tilbake til fremtiden"? Det er en kar i gul kjeledress ...
Jeg tenkte at det var det som skjedde.
Hallo, kjøtthue! Slutt å be.
Slutt!
De kalte det "ekstreme motforholdsregler".
Fem soldater i utrustning kom inn i cellen. De skulle fiksere oss.
Fiksér ham!
Sånn.
Ingen snakk!
Ta det håndkleet av hodet.
Tilbake i cellen. Kom igjen!
Ikke rør deg.
Kom igjen!
- Hva heter du? - Asif Iqbal.
- Hvor er du fra, Asif? - Tipton.
Jeg kommer fra den britiske ambassaden. Hvordan har du det?
Jeg spør ikke om din sinnstilstand, men din helsetilstand.
- Hva gjorde du i Afghanistan? - Jeg skulle gifte meg.
Kameraten din har allerede fortalt oss at du skulle delta i jihad.
Sludder!
Hvis du sier sannheten, kan du komme hjem.
Det hadde ikke noe med jihad å gjøre. Jeg dro dit for å bli gift.
Dere kan spørre faren min i Pakistan.
Kameratene dine sier at du skulle delta i jihad.
- Hvordan havnet du i Afghanistan? - Jeg kan ikke bevise noe.
Og dere tror meg ikke likevel, så jeg vil ikke si mer.
Pass på at den ikke biter deg.
- Skal vi spise den? - Ja.
Ta deg sammen!
KANDAHAR 10. FEBRUAR 2002
Opp!
Jeg er fra MI5 i England. Vi skal stille noen spørsmål og hjelpe.
Vi prøver å få deg ut så fort som mulig.
Vet du hva som er skjedd med Asif og Shaf?
Er det de to vennene du dro til Afghanistan med?
Dine to "venner" har angivelig sagt at du er medlem av al-Qaida.
- For noe pisspreik. - Er det din kommentar?
- Jeg tror ikke på deg. - Jeg stiller bare noen spørsmål.
Du forstår ikke hvorfor de sier at du har tilknytning til al-Qaida?
- Jeg tror ikke på at de har sagt det. - Hvorfor skulle de si det om deg?
Jeg tror ikke på det.
Hvordan går det? Er du ok?
Jeg heter Ruhel. Snakker du urdu?
- Ingen snakk! - Hvordan går det?
- Hvor lenge har du vært her? - Klapp igjen!
Jeg følte meg som et dyr i dyrehagen. Det minnet om en dyrehage.
Hva pokker gjør du?
Ber du som en muslim? Jeg trodde du var brite.
Hva med dronningen deres?
Det er nå 186 fanger i Guantánamo Bay, -
- hvor de blir avhørt i disse brakkene av CIA, FBI og militæret.
Vil du ha på håndjern for alltid? Vil du bli her for alltid?
Ikke vær frekk, gutt! Nå forteller du sannheten!
Få høre.
Sa du at du var kriger?
Det synes jeg du sa! Ikke kast bort tiden min.
Enten knekker man, eller så blir man sterkere.
Meg gjorde det sterkere. Det knakk meg et par uker.
Dr. Dre, Eminem, Tupac. Kjenner du dem?
Skjønner?
Say, rude boy
Better watch your back
The men them are back
With the wicked chat
Don't watch how the lyrics attack
- Nei ... - Kom igjen!
Er du fortsatt våken?
Kan jeg høre en av de rappene du lærer de andre?
- Hva skal jeg rappe om? - Hva som helst.
Så hør etter.
Jeg heter Safiq Rasul Jeg er fra Tipton
Jeg ikke er taliban Men de vil ikke høre
Dere tror ikke på at jeg skulle i bryllup
Nå sitter jeg fast på Cuba
Jeg har opplevd mye dritt Men disse fotlenkene slår alt
Folkene her er treige typer De tror vi ber til Englands dronning
Det holder.
Det holder. Men takk. Få noe søvn.
Sett deg ned. Ikke noe med å gå.
- Hvorfor ikke? - Ingen mosjon. Du kjenner reglene.
I Camp X-Ray tok de oss ut, så vi kunne gå fem minutter om uken.
Kom igjen!
Respektér den hellige Koranen!
Du der, kom igjen. Tilbake i cellen og hendene på hodet.
Kom igjen!
Vi fant en mappe hvor det står at du er tilknyttet al-Qaida.
- Det er løgn. - Vi fant din brors mappe også.
- Og vi fant passet ditt. - Nei, for det ligger hos onkelen min.
Nei, vi har passet ditt. Er du klar over at du er berømt?
Jeg søkte på navnet ditt på Internett og fikk 13 000 treff.
"Det er meget usannsynlig at han har kjempet i Afghanistan."
"Mer interessert i mote enn i religion."
Hva er i veien?
Nevøen min er død.
Har du ikke hørt det før nå?
Jeg svarer ikke på flere spørsmål.
Hva het han?
Ta av teppet! Jeg skal kunne se hendene dine.
Megge!
Sett deg ned! Hold kjeft!
- Hallo, megge? - Jævla tulling!
- Sett deg ned og hold kjeft! - Megge!
- Jeg stikker den opp i ræva på deg! - Megge!
Sett deg ned, for helvete!
- Han er sprø. La ham være. - Sett deg ned!
Han var ustabil innen han kom til Cuba. Han kjeftet alltid på folk.
Du kan vente deg, din drittsekk!
Gi ham en lærepenge! Hold ham nede.
Han er jo sinnssyk, så la ham være!
Sett deg ned, ellers blir du nestemann!
La ham være!
Dere er en gjeng jævla aper!
- Få ham ut! - Du kaster ikke ting etter meg!
Få ut den dritten!
Det var bare en smaksprøve!
Jeg har hørt at det ikke var din mappe vi fant i Afghanistan.
Så hva gjorde du i Afghanistan?
Våkne opp.
Det var rotter, mus, slanger, skorpioner ...
Våkne opp. Ligg helt stille.
Det er en tarantell i cellen din. Ligg helt stille, jeg kommer inn.
Ligg helt stille.
- Fytte rakker'n! - Den er død.
- Det var en stor jævel. - Ja.
- Fytte rakker'n! - Bare sov videre.
- Tusen takk. - Ingen årsak.
Forestillingen er over, folkens. Sov videre.
Asif og Shafiq var i Camp X-Ray i tre måneder.
Ruhel var der i seks uker.
- Unnskyld. - Ingen snakk.
USA kunngjorde i dag at fangene blir overført -
- til et nyoppført kompleks i Guantánamo Bay: Camp Delta.
Kom igjen!
Sett ham i celle 11.
- Var du medlem av al-Qaida? - Nei.
Hvor lenge var du i Afghanistan?
Du vet at jeg snakker engelsk, ikke sant?
Så du trenger ikke en tolk?
Er du praktiserende muslim?
- Er du en god muslim? - Jeg prøver å være en.
Vi var i Delta i omkring en måned før Ruhel kom.
- Ruhel! - Å, nei!
- Hva sier du? - Å, nei! Ikke dere to tullinger.
- Hvor pokker har du vært? - Dette er jo rene luksusen.
- Har du sittet i hundekennelen? - Din dritt!
Demp dere.
Tenk, en tannbørste. Jøss ...
Vi satt i Camp Delta et år uten at det skjedde noe.
Bare de samme spørsmålene om og om igjen.
Så ble alt annerledes.
Jeg vil vise deg noe.
Du hadde på deg en Adidas-treningsdrakt, ikke sant?
- Jo, Adidas-bukser. - Det sa du ikke tidligere.
Hva er det?
Det er din venn Asif lqbal ...
- Hvem? Nei, det er det ikke. - Og det er deg i Adidas-drakten.
Det er ikke meg.
Jeg har jo sagt at jeg bare hadde Adidas-bukser.
Det sa du ikke tidligere. Gjenkjenner du ham? Muhammad Atta?
Hvem er det?
Han ledet angrepet 11. september. Dette er deg, ikke sant?
Det er deg på et møte i Afghanistan holdt av Osama Bin Laden, ikke sant?
Det er et jævlig bra bilde, men det er ikke meg.
Celle 7.
Ta det rolig.
Hvor har du vært så lenge?
Du må være Shafiq Rasul.
Jeg kommer fra Washington.
Det er et møte i Afghanistan. Husker du at du deltok?
Se godt etter og si om du gjenkjenner noen her.
Det er Osama Bin Laden.
Han holder tale. Gjenkjenner du noen av de folkene som sitter her?
Asif, Ruhel, deg ...
- Det står år 2000, ikke sant? - Det er korrekt.
Da var jeg ikke i Afghanistan.
Den 1. august jobbet jeg i Currys. Det gjorde jeg hele sommeren.
Det er kanskje ikke 1. august, men 8. januar.
Det gjør ingen forskjell. Jeg jobbet i Currys hele år 2000.
Jeg kan se deg på båndet i Afghanistan i år 2000.
Jeg var jo ikke i landet.
Jeg kan se deg på videoen med dine venner Ruhel og Asif, -
- hvor dere lytter til Osama Bin Laden i Afghanistan.
Kvinnen sa til meg:
"Vi har hatt folk i isolasjon i årevis, og før eller siden tilstår de."
ISOLASJONSCELLE MAI 2003
Jeg var der mellom tre og tre en halv måned.
Reis deg opp! Stikk ut armene.
Ha en god dag.
Ruhel? Er det deg?
- Asif? - Er det deg?
- Er du ok? - Ja. Hva med deg?
Jo da.
Først ble vi straffet, og så hadde vi det ok i to-tre måneder.
Det er en krok på gulvet, som fotlenkene er fastgjort til.
Så putter de hendene mellom anklene -
- og lenker også hendene til kroken.
De lar en sitte der i helt opp til seks timer.
Man kan ikke gå på do. Man må gjøre fra seg der man sitter.
Hjelp!
Hold kjeft! Hold kjeft!
Se på det. Er du homse? Tåler du det ikke?
- Drittsekk! - Sitt her og runk i fire timer til.
Drikker du vann? Er du medlem av al-Qaida?
Har du møtt Osama Bin Laden? Har du kjempet på talibanenes side?
Jeg ble puttet i et rom med klimaanlegg og fiksert.
Hjelp!
De ville ha en til å si at man var kriger og med i al-Qaida.
Hvis man sa at man var med i al-Qaida, var det slutt.
- Sa du at du var kriger? - Ja. La meg komme fri!
Nei, du blir der.
Innrømmer du at du er kriger?
- Ja. - Er du kriger?
- Ja! - Er det det du sier?
Jeg sa at det var meg.
Jeg fikk vite at jeg ville komme for en dommer hvis jeg tilsto.
Jeg sa at det var meg på bildet.
Hei, Asif.
Din sak kommer for en domstol. Hvordan har du det med det?
- Det er bra. - Er det bra? Hvorfor det?
Både i januar og august var jeg i England.
Jeg kan bevise at jeg var i England.
Det er sant. Du kan undersøke det selv.
For meg og Asif var politiet vårt alibi.
Hele det året sonet jeg samfunnstjeneste.
Den ene dommen var for voldelige opptøyer, den andre for bedrageri.
Så uansett om det var i januar eller august, var jeg dekket inn.
For jeg var hele tiden i retten eller på politistasjonen.
Jeg har noen brev til deg.
Amerikanerne skal sensurere dem først.
- Jeg er her på grunn av videoen. - Hvor ofte må jeg svare på det?
Er du ikke kommet for å hjelpe, har jeg ikke noe å si til deg.
- Jeg er her for å hjelpe. - Forrige gang gjorde du stor skade.
Det beklager jeg.
Dra til helvete. Bare stikk.
- Dere dreit dere ut. - Hva?
Dere var aggresive og nektet å samarbeide.
Hvor er brevene mine? De sa de ville gi dem til dere.
Du får ikke brevene dine. Dere ville jo ikke samarbeide.
Dra til helvete.
Etter tre måneder frafalt de anklagen. De sa det var en stor feil.
Gratulerer. Du er blitt renset.
Så kom vi alle ut av isolasjon, og de kalte oss "de tre kongene".
Vi fikk fire måltider hver dag, film om søndagen, McDonald's, Pizza Hut ...
Jeg vil du skal hjelpe oss. Vil du jobbe for oss?
Da kan du slippe ut om et par uker.
Dra til helvete! Ikke faen om jeg vil jobbe for dere.
Ruhel, Shafiq og Asif ble tilbakeholdt i tre måneder til.
- Hvordan har du det? - Ok.
- "Hvordan går det?" - "Jeg har det bra, takk."
De fikk fortsatt ikke møte eller snakke med familie eller advokat.
Skriv under på at du har hatt forbindelse til al-Qaida og Taliban.
- Nei. - Dra til helvete!
- Det skriver jeg ikke under på. - Da kommer du aldri hjem.
De sa aldri: "Det var ikke dere."
De innrømmet aldri at de hadde tatt feil.
Mer enn 750 mennesker har vært innesperret i Guantánamo.
Det anslås at det fortsatt sitter 500 der.
Det er bare reist tiltale mot ti.
Ingen er blitt funnet skyldig i noen forbrytelse.
FORSVARET AV FRIHETEN ER EN ÆRESSAK
7. MARS 2004
Ikke se ut av vinduet.
Hallo, prinsesse. Er du døv?
- Hva pokker er i veien? - Du får ikke se ut!
Skal jeg sende deg tilbake?
Sende meg tilbake? Han vil sende meg tilbake!
Du kan ikke sende meg tilbake. Du eier ikke meg!
Få bort det kameraet! Få det bort!
I dag vendte britiske internerte hjem fra Guantánamo.
RAF fløy dem til flybasen Northolt.
Herfra ble de kjørt til politiets antiterrorhovedkvarter og løslatt.
Jeg ankom til hotellet og ventet i fem-ti minutter.
Så banket det på. Det var far.
Vi bare omfavnet hverandre. Vi sa ikke noe.
Det forandret livet mitt. Jeg ser helt annerledes på tingene.
Jeg ser annerledes på verden. Verden er ikke noe godt sted.
Når jeg ser tilbake på det, var det jo en erfaring.
Og det har forandret livet mitt til det bedre, så jeg angrer ikke.
Jeg har ikke forandret meg så mye.
Men min religion betyr mer nå. Før betød den ikke noe.
Det er best for meg å komme videre med livet mitt.
Å se frem i stedet for å se tilbake. Det er på tide å komme videre.
PAKISTAN JUNl 2005
Det er den samme lukten.
Det er utrolig.
LAHORE 1. JULI
Sa han ikke at vi ville kjøre en annen vei fra Lahore?
Bare kjør den veien.
Hallo?
Er det blitt varmere?
- Vi er ved hotellet midt i byen. - Det er den beste delen av byen.
Hvor ligger Merchung?
Det er den veien.
Bare følg den veien til Merchung.
Chaudry Iqbal. Fra England.
Jeg er her!
VELKOMMEN
ASIF BLE GIFT 2. JULI 2005
En amerikansk avhørsleder har siden sagt -
- at han var den "britiske" offiseren, som avhørte de tre i Kandahar.
Shafiqs fetter Zahid ble løslatt fra et pakistansk fengsel i juli 2005.
Ingen vet hva som skjedde med Monir.
Asif, Shafiq og Ruhel bor i England.